Ти си много послушно момченце. Искаш ли още малко закуска, скъпи?
Днес се държи много зле.
Труди, спри се и ми помогни малко.
Не може ли да си малко по-внимателен? - Правя всичко по силите си.
Той е извън контрол.
Стой мирен. Спри!
Спри да ме риташ. - Защо не си като брат си?
По-тихо! Млъквай!
Наши Дни
Има хубаво място за 3000.
И все пак ми е скъпо. Спестяванията ми ще стигнат най-много за двумесечен наем.
Трябва да работя постоянно след училище докато завърша.
Карли, даже и не си помисляй да не идваш. - Не си го мисля.
Знаеш ли колко се гордея с теб? - Това е просто стаж.
В модно списание. Или искаш да си останеш сервитьорка завинаги?
Не мерси. - Да.
Здрасти бебчо. - Здрасти.
Съжалявам в тоалетната имаше две пияници пред мен. - Наистина ли?
Такова нещо няма да видиш в Ню Йорк. - Не, няма.
Отивам да видя какво направи Блейк, изглежда няма да се сети за мен.
Тъй като имаме малко време на саме, не че го преувеличавам....кълна се,
знаеш че искам да си прекараме добре на това пътуване, но...
...защо по дяволите брат ти трябва да идва с нас?
Нали каза че семейството ти повече няма да му плаща гаранцията? - Не са я платили.
Блейк я е платил и той го е поканил. Сигурно Ник го кара да се чувства по-отворен.
Блейк?
Чудесно.
Бейби върни се тук.
Знаеш че не обичам така. Използвах GPS-а за да намеря пряк път.
Ще ни спечели час и така ще прекараме повече време заедно.
Намери си работа. - Това е добре.
Как мислите, дали ще стане хубав мач утре?
Да.
Далтън, моля те не ме снимай. Моля те. - Камерата не е пусната.
Червената лампичка е светнала. - Махни я тая камера.
Знаеш че не обича хората да я гледат в лицето. Чувства се напрегната.
Ник, имаш да ми кажеш нещо ли?
Не, мисля че ти се изказа и за двама ни, не мислиш ли?
Аз изчезвам. Ще се видим.
Далтън, махни я тая камера.
...най-важният колежански мач за годината...
Ще е претъпкано утре. - Наистина ли?
Като стана дума за това, краката ми направо ме убиват от болка тук отзад.
Не се тревожи пич, Уейд не е виновен че не може да си позволи готина кола.
Това е повече като каруца, не мислиш ли?
Уейд с какво се занимваш? Да не би да държиш бръснарница или какво?
Млъквай Далтън.
Това пък какво е? - О леле.
Това е гадно. - Прекалено е за мъничък пряк път.
Надявам се да не ни загуби. - Да, така е.
Събуди се, събуди се.
О Боже. - Вижте я, вижте я.
Какво прави? - Вижте й лицето.
Звъни ми.
Много лошо те сгащихме. - Изпуснах си тъпото червило.
Изпуснала си червилото. - Да бе.
Какво става? - Не знам, става късно, какво ще правим?
Продължаваме си пътя. Трябва да вземем билети.
Сигурно ще има милиони продавачи на черно. Освен това...
ако продължим, няма начин да седя на краката си утре на мача.
Защо не си намерим място за отсядане, все пак наближихме нали?
Не, просто ще отбием тука някъде, ще станем рано сутринта. - Да, добре.
Добре отбиваме. - Добре.
Восъчен музей.
Кефиш ли се на такива работи Уейд? - Да, не знам, понякога.
Май харесваш неща, които се преструват за други неща...
...очевидно е така, според мен.
Къде отиваме Блейк? - Някъде където да се усамотим.
Тая кола е гадна, приятел.
Пейдж ела с мен да вземем някои неща.
Не виждам смисъл да го плаша сега. -А той не трябва ли да разбере че си бременна?
Карли, не съм сигурна. - Просто казвам, че трябва да говориш с него.
Очаква този тъп мач от месеци. Не искам да разваля всичко....
...с каране. - Пейдж, той няма да се ожени за теб, родителите ни няма да го позволят.
Кой е казал че искам да се женя? Освен това...
...кагота разбера със сигурност, обещавам да говоря с него, става ли?
Да вървим.
Хубав пас. Сега разбирам защо са ти дали стипендията.
Голяма трагедия е нали? - Да.
Уейд, помогни на Далтън, става ли? Моля те.
Чао Уейд. Тъпак.
С мен можеш да се държиш зле, но той нищо не ти е направил.
Значи си признаваш че си ми направила нещо. - Според теб със съгирност има нещо.
Ти ме предаде. - Не съм те прадала.
Когато шерифът ме пита от къде си взел колата, аз му казах че не знам.
Даже не знаех че е крадена. И за това ли ме виниш?
Можеше да ме прикриеш. - Откраднал си кола и вината е моя.
За това че са те задържали са виновни полицаите.
Винаги успяваш да ме развеселиш.
Изритаха те от футболния отбор по вина на треньора.
Мама и татко те изхвърлиха от вкъщи, пак те са виновни.
Не можеш дори да се задържиш на работа повече от 2 седмици по вина на шефовете ти.
Заобиколен съм от идиоти. - Защо дойде? За да ме дразниш ли?
Не разбираш ли? Ти си добрата...
...а аз съм злият. - Порасни!
Толкова те е страх да приемаш нещата сериозно.
Не и колкото Уейд го е страх на мачовете.
Ню Йорк сити а? Чух че са имали сгради високи чак до небето.
Добре.
Каква е тази миризма? - Отвратително.
О Боже. - Далтън, отново ли се насра в гащите?
Не, не знам, възможно е.
Отвратителна е.
Там има нещо умряло. - Не, тука има нещо умряло.
Да пийнем по нещо, което да ни върне обратно на земята.
Спри това. - Спри това.
Стига приятел, не е нужно да ме опръскваш целият.
Ти пък стига си се закачал.
Не чу ли какво казах? - Моя грешка.
Какво? Не, изключена е. - Нали беше изключена?
Сега е твой ред да те снимаме, изглеждаш добре.
Дай да направим малко промяна. Какво мислиш?
И все пак защо открадна онази кола? Само заради тръпката ли?
Нещо такова. - Ще излезнеш така.
Ако не излезнеш така ще побеснея.
Станал си като Елтън Джон. - Още по-гейски.
Елтън Джон гей ли е бил?
Дай си ми камерата ако обичаш.
Много добре, тамън и аз да намажа малко от това.
Даже не си го и помисляй, няма да те целуна. - Хайде знам че го искаш.
Шегувам се и аз не бих те целунал.
Имаш ли нужда от нещо? - Какво иска?
Би ли си изключил фаровете моля?
Това взе да става доста страшничко.
Хайде приятел, излез за да те видим.
Можем ли да ви помогнем? - Може би сме на негова земя.
Не забелязах да сме минавали врата. - Изключи си фаровете.
Изключи си фаровете.
Говоря сериозно, изключи ги или ще ти сритам задника. - Успокой се.
Ник!
О Боже.
Какво има?
Това беше супер приятел. - Ник е бил здравеняк.
Това пък за какво беше? Не го окуражавайте!
Хайде, замина си.
Уейд, Уейд.
Чух някакъв шум.
Сигурно е сериен убиец или нещо такова.
Какво правиш? - Изкара ми ангелите.
Ти какво правиш? - Прибирам те в леглото.
Чух някакъв шум. - Влизай вътре.
Часът е 2.30, ставайте всички.
Хайде хора, ставайте. Ставайте.
Уейд, Далтън, да вървим че ще изпуснем проклетия мач.
Ник, събуди се.
Пич, виждал ли си ми камерата? - Не.
Да сте виждали камерата ми? - Не ми дреме за камерата ти?
Вие с Уейд поговорихте ли си повечко? - В момента сме на различни места с него.
Той не може да ме обвинява че заминавам, а аз не мога да го виня че остава.
О Боже, ето я пак онази миризма. - Мисля че идва от там.
И какво сега ще следваме миризмата? - Искам да разбера от какво е?
Защо? - Хайде.
Това пък какво беше?
Не може да бъде.
Не може да е сериозно това, беше чисто нов.
Някой сигурно се ебава с мен. - Не вярвам че ме караш да правя това.
Нищо ти няма. - Ще повърна.
О Боже, мразя те.
Карли.
Карли, добре ли си? - Пейдж.
Заклещих се. Уейд не мога да излезна от тук. - Тук долу сме.
Помогнете ни.
Не мога да излезна. - Дойдохме.
Тук съм скъпа, тук съм.
Добре ли си? О Боже.
От тук трябва да е идвала.
Добре ли си бейби?
Това снощният камион ли е?
Сигурно си е поправил фара.
Виждаш ли това? Какво е това?
Не може да бъде. Какво правиш приятел?
Някой да има нужда от ръка?
Шегувам се. Това не е истинско, виждате ли?
Намерих го покрай пътя преди няколко седмици.
О Боже мой, добре ли си? - Извинявай че закъсняхме толкова.
Какво правите наоколо? - Пренощувахме покрай пътя.
Виждали ли сте камерата ми? - Ти шегуваш ли се? - Не.
Има ли бензиностанция наоколо? - Имам малко бензин в камиона.
Трябва ми ремък. - Какво?
Скъса се. - Разбира се, чудесно.
Бо може да има. Собственик е на бензиностанция в Емброуз.
Къде е това? - 15 мили надолу по пътя.
Да вървим, на връщане ще го оправим. - Няма начин да зарежа колата си.
А ако се върне онзи от снощи и й направи нещо. - Както и да е....
...тогава ще изпуснеш мача. - Вие вървете, аз оставам.
Да отидем на бързо до бензиностанцията, имаме няколко часа до мача.
Пич, вие вече сте закъснели. Първо трябва да намерите билети на черно.
Вървете, аз ще остана при колата си, няма проблем.
На връщане ми вземете ремък...
...гледай да е от 15 инчовите. - Разбрано.
Аз мога да те закарам.
Сериозно ли? - Ако искаш.
Да, става. - Става.
И аз идвам с теб. - Карли, не.
Да, ще е забавно. - Добре, да тръгваме.
Карли.
Какво?
Ще взема билети и за вас. - Благодаря ти.
Добре приятел. - Хайде скъпа.
Оправих се.
Хайде скъпа. - Да се махаме от тук.
Леле, тоя носи умрели животни, за да си изкарва прехраната.
Ти пък чистиш лайна заради прехраната си. Каква е разликата?
Има разлики.
Би ли отворил прозореца, моля те? - Да.
Съжалявам за това, камионът е бил и в по-добро състояние.
Би ли отворил твоя прозорец тогава? - Разбира се.
Съжалявам, вече съм свикнал с тази миризма.
Ако бях аз никога нямаше да свикна на това.
Свиква се с всичко, стига да се занимаваш с него по-дълго.
Ако успея да ги изхвърля преди изгрев, не се развалят толкова много.
А ако са пресни? - Карам ги вкъщи, защо да хабим месото.
Има ли още много? - На края на пътя е.
Емброуз беше хубаво градче, преди да направят магистралата.
Харесваш ножове май? - Не съвсем.
Искаш ли да го видиш? - Не е нужно.
Това е хубав нож и може да премине през всичко.
Какво става приятел? Нали каза че тук има градче?
Да, има. Точно зад онзи завой.
Трябва да стегна капака на предната ми гума, искаш ли да ми помогнеш?
Кога за последно си бил тук?
Не ми вярвате ли? Просто съм забравил че този път е затворен, това е всичко.
Ще продължим пеша. Мерси за всичко. - И защо ще направите това?
Виж искаме да повървим, така че ни пусни веднага.
Разбира се.
Излизайте.
Просто се опитах да направя нещо добро.
Не го приемай така, ние сме ти благодарни. - Да бе.
Гледа ли ни все още? - Да, продължавай да вървиш.
И без това нямах намерение да спирам.
Чувствам се като пълен идиот. - Не ми дреме ако ще и изроди да бяхме.
Всичко свърши пич. - Ще мръднат.
Не мърда. - Ще успеем за втората половина.
Аз не мога да седя и да чакам в това задръстване. - Какво искаш да направя?
Да се върнем обратно. - Обръщай колата.
Няма да пропусна най-добрият мач на годината. - Обърни колата, става ли?
Намали малко бързоходке.
Мис Емброуз, това няма как да не го спечелиш.
Готино е. - Да.
Виж, зоомагазин, ела. - Чудесно.
О Боже, виж ги само. - Превъзходни са, но ще ги оставим за друг път.
Хайде, хайде.
Здрасти?
Има ли някой? - Не, няма никой.
Ало. - Здрасти, аз съм. Връщаме се.
Наистина ли? Защо, какво се е случило? - Задръстване.
Взехте ли тъпия ремък? - Не, няма никой в бензиностанцията.
Даже не знам накъде вървим сега.
И от къде да ви вземем? -Слезта по пътя надолу където пренощувахме.
Като пристигнете ни звъннете, там ще се срещнем.
Добре, там ще се чакаме, но гледай да седиш далеч от гробището за животни.
Добре, после ще се видим.
Това восъчен музей ли е? - Уейд, какво ще стане с ремъка?
Нямаше никой на бензиностанцията.
Да питаме някой в църквата. - Добре, става.
Нека се помолим за скъпия ни брат.
Май е по-добре да си ходим. - Да.
Какво ще правим, тук ли ще чакаме? - Не знам.
Ще се помотаем пред църквата и ще изчакаме да свърши погребението.
Съжалявам че влезнахме, не знаехме... - Не трябваше да влизате.
Да, знам. Имаме проблем с колата и не сме от този град.
Всъщност търсим Бо, собственик на бензиностанцията. - Намерихте го.
Наистина ли? Имаме нужда от ремък.
Отседнахме покрай пътя и.... - Ремък?
Влизате на погребение заради един шибан ремък?
Като приключа тука ще дойда там.
Съжаляваме. - Да бе.
За втори път се случва днес. Аз съм идиот.
Да се връщаме към пътя. - Ей.
Съжалявам, много скъп за мен човек почина, не исках да си го....
...изкарвам на вас. - Не, не, напълно ви разбираме.
След малко ще приключа тук, нека да се срещнем на бензиностанцията...
...след около половин час. - Ако не ви е проблем, това би било страхотно.
Чудесно.
Какво? - Нищо.
Изглежда към фенклуба ти се присъедини още един.
Сериозно ли? - Да, сериозен съм.
Очевидно е че и Далтън ти е хвърлил око.
О Боже мой, за трети път ти се случва днес. Ти си идиот.
Да видим твоя любим восъчен музей.
И все пак си оставам най-обичаният от теб идиот, нали? - Винаги.
И какво очакваш да видиш тук?
Това наистина е восък.
Няма да влезеш там, нали?
А ако има някой вътре. - Ехоо, има ли някой?
Видя ли, всичко е наред.
Тука е много готино, всичко е от восък, стените, пода....
...виж това, всичко е восък. - Да, чудесно е.
Къде ли са тия хора? - Не знам.
Не трябва ли да има известни хора във восъчен музей?
Може да питаме тоя тип.
Труди отваря къщата на восъка.
Восъчните фигури на Труди стават хит на щатския панаир.
Труди и съпругът й очакват първото си дете.
От кога скулпторите на восъци са известни?
Не знам, сигурно щото е малко градче. - Така е, ти обичаш малки градчета.
Не съм казал, че няма да харесам Ню Йорк, просто казах че не съм решил още.
Все още имам време, нали? - Бих се радвала да бъдеш с мен там.
О не, има пожар, помогни ми Карли. Стапям се.
Спри, ще го развалиш. - Ти си моят герой.
Така не е готино. - Ей Кар, ето ти куче.
Ей кученце, и ти ли си от восък?
Това вече беше готино. - Да бе, смей се ти.
Какво ли прави тук това куче?
Винсънт?
Още един Винсънт?
Този Винсънт явно е бил голям артист.
Тоя Винсънт определено е имал нужда от лечение.
Виж само колко детайлни са тези? Не ти ли приличат на истински?
Не ми дреме. Не че са лоши, но...
...това че всичко е от восък е малко странно.
Тези не са от восък. - Както и да е.
Кога мислиш за последно е идвал човек тук? - Преди доста време трябва да е било.
Какво? Какво има? - Видях някой.
Сигурно е било нещо восъчно. - Не, не беше от восък. Мърдаше...
...и изглеждаше гадно. - Да отидем да видим.
Уейд къде отиваш? Не ме оставяй. Уейд ела тук.
Веднага се връщам. - Не, Уейд.
Карли, какъв е проблемът? - Това място ме побърква.
Успокой се, няма никой тук. - Искам да си вървим.
Добре, добре. Ще отидем до бензиностанцията тогава.
Леле за малко да се напикая в гащите.
Стига бе пич. - Ей, вие да не би да правите секс?
Какво? - Защото аз и Пейдж правиме. Така че вие двамата ходете да ги вземете.
Пейдж? - Да. - Ник и Далтън ще отидат да ги вземат.
Защо? Ние можем да отидем. - Бейби стига, изморен съм от карането.
Защо не дадеш на пича да кара? - Наистина ли?
Дай ми ключовете. - Добре, много бавничко.
И все пак мисля че не е правилно да влизаме така тук. - Какво?
Вратата беше отворена, той каза че ще дойде след 30, а вече станаха 45 минути.
Сигурен съм че няма да има нищо против. Знаеш ли, ако брат ти и гостът му...
...не бяха дошли, всички щяхме да сме в колата на Блейк и нищо нямаше да ни се случи.
Още веднъж ти казвам, че това не е по моя вина.
Не разбирам какъв му е проблема с мен, аз се опитвам добре да се държа с него.
Ник има проблеми с всеки, не го приемай лично. - Предполагам е така.
Ник и аз преди постоянно се мотаехме заедно, но...
...в средното училище той започна да си навлича бели. Според мама и татко...
...аз винаги бях добрата, а той лошият близнак, както обича да казва.
Така си наложи този имидж, и сега си мисли че постоянно трябва да е така.
Започна да се стъмва. Не ми харесва това.
Има всички видове, освен 15 инчов.
Освен да пробвам 16 инчов, може да стане.
Опитваш се да го откраднеш ли? - Не.
Тъй като не знаехме колко ще се забавиш...
...не искахме пак да те прекъсваме. Оставих ти пари на масата, но...
...няма точния размер, няма 15 инчови. - Вкъщи имам.
Надявам се че не си ядосан, заради това че сме тук. - Не, няма проблем.
Достатъчни ли са? - Стигат.
Да отидем до вкъщи и да вземем нужното, на няколко пресечки е. - Да добре.
Държиш ремъци у вас? - Като не съм тук, ги карат вкъщи.
Ако ви урежда 16-ка за мен няма проблем. - Не, не. Всичко е наред.
Нещо против да използвам тоалетната? - Ще ползваш тази вкъщи, че тази не работи.
Много ли е късно за участие в онзи конкурс за красота?
За щастие вече наистина е късно, иначе щеше да го спечелиш. - Благодаря ви.
Восъчният музей е доста готин. - Влезнахте ли вътре?
Да, беше отключено и....
Изглежда всичко наоколо е отключено, не мислите ли?
Хората идваха да го разглеждат от много далече.
А Труди беше главната...артистка, мисля че е подходящата дума.
А Винсънт? Видях името му написано на всичките работи.
Едно от момчетата на Труди. - Тука ли са все още?
Не, не. Историята е ужасна. Мъжът на Труди...
...беше доктор в големия град, докато не му отнеха лиценза, заради разни операции.
И разни такива неща, които повечето доктори не смеят да правят.
И така се нанесоха с Труди тук в Емброуз...
...и започна на ново с медицинската си практика...
...а Труди, започна да се занимава с разни восъчни скулптури.
Това й беше мечтата и успя да направи невероятни неща тук.
След това имаше няколко деца. - И кое му е ужасното на това?
Труди започна да губи силата си.
Не можеше да работи повече и полудя. Беше толкова зле че...
...мъжът й е бил принуден да я вързва за леглото.
И целият град можеше да чуе писъците й от къщата.
Мъжът й толкова се беше побъркал, за това че не може да я спаси...
...се е самоубил. - Това е ужасно.
Още по-лошото е че двете момчета са останали самички.
Защо не се качите, аз ще ви донеса ремъка и после ще ви...
...закарам до колата ви. - Не е нужно, приятелите ни ни чакат.
Тогава ще ви закарам до там. - Добре.
Нали искаше да ходиш до тоалетна? - Да, благодаря.
Ти ще отидеш ли? - Не, мерси добре съм.
И на къде сте тръгнали все пак? - На футболен мач.
Тоалетната е в края на коридора.
Ще отида да се преоблека и ще ти донеса ремъка. - Добре, мерси.
Остави ме да карам, той ми даде ключовете на мен.
Да, защото си мисли че ще му открадна колата.
Не е нужно да ме прикриваш.
Поне ти е чисто името, за разлика от моето, така че още един гаф няма да промени нищо.
Къде ли е това място? Не се вижда на GPS-а. Това е странно!
Ехоо.
Ехоо. Тук съм.
Хайде.
Здрасти, аз съм Блейк. Знаеш какво трябва да направиш. - Хора...
...къде по-дяволите сте? Слушайте, помните ли онзи камион от снощи...
...мисля че го намерихме.
Къде е Уейд? - Не е ли излезнал още?
Сигурно е още в тоалетната. Донесох ремъка.
Не бързате нали? Защото трябва да натоваря разни неща на камиона.
Какво правиш? - Чакам Уейд.
Отвори проклетата врата, това е моя камион.
Какво ти става? Ако не отвориш проклетата врата ще извикам ченгетата.
Ти си онзи от снощи.
Уейд.
Какво правиш? Излез от камиона.
Само си опитвам да ти помогна, дай ми ключовете.
Мислиш ли, че когато Карли замине за Ню Йорк, Уейд ще отиде заедно с нея?
Защото така ме гледа понякога, че... - Няма да позволя това.
Какво? Какво имаш предвид? - Дори и да беше така...
...пак нямаше да стане. Нищо лично. -Но харесваш повече мен отколкото Уейд, нали?
Уейд не е чак толкова зле.
Да и аз го харесвам.